Tidligere på Moonlight ...
Jeg var lege under andre verdenskrig.
Mangfoldige skuddsår var vanlig.
Jeg vet du må være eldre, men du ser ut som du er 30.
Jeg blir 85 i November.
Det kan ikke være så ille å leve for alltid.
Nei, men det er ikke så moro å oppleve ting alene.
Jeg har ikke vært i romantiske forhold siden jeg ble vampyr.
Hva skjer når en vampyr tror han er i ferd med å bli avslørt?
Han flytter, starter helt på nytt.
Så lenge du er involvert med Mick og du jobber i BuzzWire, -
vil hemmeligheten hans alltid være i fare.
Jeg har noe å fortelle deg.
Jeg har sluttet i BuzzWire.
Hvis du ikke hadde vært vampyr, hadde jeg dødd for 23 år siden.
En vampyr er ikke alt du er.
Jeg fikk meldingen din.
Oi, se på det.
Takk for at du kom så tidlig. Vil du ha kaffe?
- Ja. - Greit.
- Hei, hvordan går det? - To kaffe.
Så hvordan behandler arbeidsledigheten deg?
Jeg vet at å slutte i BuzzWire var den riktige beslutningen, men jeg vet ikke.
Å være edel og arbeidsledig var ikke helt slik du hadde drømt det ville være? Takk.
Jeg har baket ... veldig mye.
Det tror jeg nok. La oss sette oss her.
Så du...
hørte om den lille gutten som ble bortført i går natt?
Jeg dekket to lignende kidnappings- saker for BuzzWire i fjor.
Tror du det er den samme fyren?
Det gjør jeg. Ja, jeg så på rapportene dine.
Veldig bra etterforsket. De er veldig innsiktsfulle.
Det hjalp ikke.
Guttene ble fortsatt funnet døde innen en uke etter bortføringene, -
og politiet tok aldri fyren.
Vel, det er derfor jeg vil at du skal bli med meg.
Ta en titt på åstedet.
Å, jeg er ingen kriminaletterforsker.
Nei, men du har allerede tråkket deg gjennom de to siste ofrene.
Det må da være en slags forbindelse.
Kanskje du vil se noe vi overser.
Hvordan kunne du ikke vite at en roche-babois sofa er fra en manutti?
Du inviterer meg til en kveld på byen.
Jeg tenker jazz, sigarer, kanskje en fersk-fra-årene flaske av sangria, -
ikke vindusshopping av sofaer.
Så saksøk meg. Mitt nye kontor er snart klart, -
og jeg har akkurat sparket mine idiotiske designere.
Jeg mener, kl. 04:00 om morgenen er ikke den beste tiden å lete på.
Så, skal vi finne designerene dine på bunnen av en glassmugge?
Mick, vær så snill. Jeg har ikke energi til å drepe alle som gjør meg sint.
Jeg er nødt til å leie inn noen folk.
Å, blod, juice, dag, natt... du vet, noen få uker som menneske, -
og kroppen min kan fortsatt ikke finne ut av hva den vil være.
Ja, vel, blodappelsinjuice må være spesielt forvirrende.
Vel, jeg beklager angående det med jet-knipe...
Eller burde jeg kanskje heller si menneskeknipe.
Men jeg hører at frysern roper på meg.
Dette er sønnen min Jacob. Han fylte akkurat seks.
Han veier 21 kilo, akkurat under 1,2m høy...
Du er bestemt pavlovisk angående den jenta.
Brunt hår, brune øyne...
Vær så snill, hvem du nå er, gi meg sønnen min tilbake.
Mick!
Du er ikke her med BuzzWire?
Nei, Talbot spurte om jeg kunne komme.
Hvorfor er du her?
Jeg vokste opp i dette nabolaget.
- Du vokste opp her? - Beth?
Kom igjen.
- Går det bra? - Ja.
Ja vel.
Josef trodde det var å se Beth som fikk meg hit, men det var det ikke.
Det var huset, og folkene som en gang bodde i det, -
kompisen min Ray, og kona hans Lilah.
Mick? Hold et øye med ham.
Du vet han tråkker over sine egne skolisser.
Vel, hvis han gjør det, så er jeg der for å hjelpe ham opp.
Vær forsiktig, Ray. Jeg elsker deg.
Jeg kommer hjem snart, Lilah. Du kan stole på det.
Vi hadde vært venner hele livet.
Jeg elsket dem...
Og så sviktet jeg dem.
Team NorSub presenterer:
MOONLIGHT
MOONLIGHT - Sesong 1 - Episode 15: "What's Left Behind"
Alle kriminalbetjentene er ovenpå.
Uh, jeg er faktisk en...
Jeg er en privatetterforsker. Mick st. John.
- Robert Fordham. - Hyggelig å treffe deg, sir.
Jeg tror det er en feil. Jeg ringte ikke noen.
Nei, jeg påtok meg frivillig min hjelp. Jeg vokste opp rett nede i gaten her.
Jeg kan ikke tro at dette skjer. Jeg er virkelig lei for det.
Det er foreldrene dine?
Ja. Familien min gikk bort for noen få år siden.
Kjenner du dem?
På en måte. Jeg visste ikke at de hadde noen barn.
Bare meg. Jeg ble født da fødselstallene fikk en oppsving.
Mr. Fordham, hvorfor setter du deg ikke med din kone?
- Vi har fortsatt noen spørsmål. - Ja vel.
Herr St.John, jeg vet ikke hvem som slapp deg inn hit...
Kriminalbetjent, det savnes et barn. Vi har bruk for all den hjelp vi kan få.
- Takk. - Ja.
- De, gjør ferdig intervjuet der oppe. - Ok.
Har noen plaget Jacob på skolen, på lekeplassen?
Nei, han ville ha sagt det til oss.
Du sa han hadde mareritt. Oppsøkte han noen lege?
Nei, nei. Det er ikke noe sånt. Han er seks. Han har en stor fantasi.
Hver eneste lille knirk han hørte var et monster.
Han sa han hørte banking fra veggen.
Jeg sjekket hver eneste krik og krok. Jeg la rottefeller på loftskammeret.
Det er greit.
Kriminalbetjent?
Greit, folkens, ta dere et minutt.
Hei, gjør det noe hvis jeg tar meg en titt på rommet til gutten?
Etterforskerne jobber der enda.
Kom tilbake om noen timer.
Ja, fint.
Et par timer så de kan trå over noe nyttig.
Politiet fant aldri blod eller avtrykk på de andre åstedene.
Hei, kjenner du Robert?
Hva? Nei, hvordan det?
Jeg... du... jeg vet ikke.. Du oppfører deg litt merkelig.
Nei.
Så du tror det er den samme fyren som tok de andre guttene?
Vel, M.O.'en er helt lik.
Liten gutt tatt fra hjemmet sitt mens foreldrene sov.
Ikke noe tegn på innbrudd. Fyren er et spøkelse.
Ja, eller en vampyr.
Savnet noen av de andre ofrene blod?
Har du noen i tankene?
Ja, noen Talbot ikke vil vite om.
Navnet mitt vekket ikke noen interesse hos Robert.
Jeg antar jeg ikke burde bli overrasket over at Ray og Lilah aldri nevnte meg.
Pokker, dette får k-rasjoner til å bli gourmét.
Send en klage.
Vent litt.
Vi er midt i ingensteds og kriger mot tyskere.
Dette er ikke ingensteds.
Det er en skog... i Italia.
Jeg ville gjort hva som helst for en av Lilahs søndagsmiddager nå.
Jeg mener, ikke bare har hun Lana Turners bein og Garbos latter, -
men min kone kunne steke en skinke så saftig at den kunne friste en rabbiner.
Ray, stans!
Ray reddet livet mitt flere ganger, og jeg reddet hans en gang eller to.
Det er sånt som skjer når du slåss i en krig.
Du vet, når jeg spurte om du kunne komme, var det ingen gruppeinvitasjon.
Å, jeg ringte ikke Mick.
Det bare virker som der én av dere går, er ikke den andre langt unna.
Hva?
Se på lekene.
Ja vel, så ungen er litt O.C.D.
Nei, det er en defensiv linje.
Hvis et monster dukket opp, måtte det bryte gjennom perimeteret og bråke nok til at Jacob våknet.
Er det hva du gjorde etter at du ble tatt som et barn?
Hvordan vet du om det?
Det er min greie å vite det.
Kom igjen. Si til meg at du ikke googlet meg etter vårt første møte?
Ale vampyrer vet at barn sitt blod er renere- færre frie radikaler.
Men noen drikker det fordi de syns det smaker bedre.
Som noe som er stekt i smør istedenfor margarin.
Leo er en av de vampyrene.
Han er også den nervøse typen.
Hvis Jacob hørte banking i veggene, har jeg kanskje funnet musa.
Si meg at du ikke tok den ungen i West Adams i går natt, Leo.
Mick, du krenker meg.
Jeg er ikke noen pervers person.
Og jeg er ikke politiet, Leo, men jeg vil vite sannheten før jeg går.
Det eneste spørsmålet er: Enkle måten... vanskelige måten?
Jeg tok ham ikke.
Barn er en dyrebar gave.
Jeg liker bare blodet deres.
Hvor får du tak i det?
Som oftest fra de som rømmer hjemmefra.
Jeg kjøper sprit til dem og tapper en åre mens de sover det av seg.
Dreper du dem?
Helvete heller, nei.
Jeg legger til og med igjen penger. Mer enn de ville fått i blodbanken.
Spør hvem som helst.
La...
de som rømmer hjemmefra være i fred, Leo.
Hva slags monster var det du og Talbot snakket om?
Jeg bare tenkte på om det er noen slags forklaring fra virkeligheten i Jacobs frykt.
Mener du noen han kjente?
Akkurat, noen som hadde en nøkkel, en hushjelp du sparket eller en sint eks-kone.
Nei. Nei, det finnes ingen av dem.
Er det bildet fra 2.verdenskrig?
Ja, det er faren min. Ray Fordham.
Rekruttavdelingen hans var stasjonert i Italia.
Robert var et av mange barn som ble født etter krigen.
Tusenvis av gjenforente ektepar feiret livet, og fikk tusenvis av babyer, -
men Robert ble født kun sju måneder etter at Ray kom hjem.
Hei, jeg så et bilde av deg hos Robert.
Du var i krigen sammen med faren hans.
Hvorfor fortalte du ikke at du ville hjelpe fordi du kjente familien?
Fordi de kan være familien min.
Din familie? Hvordan?
Noen år før jeg ble en vampyr, var jeg bare nok en soldat i 2.verdenskrig.
Ray var min bestevenn.
En sen sommer i 1944, slåss vi sammen i Italia.
Hvor kommer det fra?
Det er veien til Firenze.
Ok, la oss forflytte oss.
Legg dere i skjul!
Ray, er du i åpent terreng? Kom deg hit!
Ray! Ray! Ray! Ray!
Det går bra.
Beina mine føles rare. Er de der fortsatt?
Ja, selvfølgelig.
To bra bein, og enda så må jeg løpe til deg.
Bli hos meg, Ray, ok?
- Ta vare på Lilah, ok? - Hold kjeft.
Du må ta vare på henne selv.
Si til henne... at jeg elsker henne.
Si det til henne.
Jeg skal si det, Ray. Ray?
En uke senere, våknet jeg opp på et feltsykehus, skadet men i live.
De sa til meg at jeg var den eneste som overlevde fra patruljen, -
og åtte måneder senere, var jeg tilbake i statene.
Selvsagt visste Lilah at Ray var borte, men...
Jeg måtte se henne.
Vi var helt ute av oss.
Og så en uke senere, var krigen i Europa over, og det var parader i gatene.
Det var utflukter.
Alle sammen begynte på nytt.
Mick! Ta deg en pause.
Jeg sverger, du kommer til å begynne å reparere ting som ikke er ødelagt.
Jeg liker å holde meg opptatt.
Jeg kjenner den følelsen.
Det fungerer helt til jeg lukker øynene mine om kvelden.
Jeg kan ikke forstå at en kvinne som bygde fly i tre år ikke klarer å skifte en sikring.
Det er ikke det at jeg ikke klarer.
Ray pleide bare alltid å ta seg av enkelte ting.
Han ville at jeg skulle ta vare på deg.
Vel, det gjør du, Mick. Det gjør du.
Så, du begynte på nytt med Lilah.
Jeg vet hvordan det høres ut. Men du...
Det bare... skjedde på en måte. Det... det bare skjedde.
Så du tror Robert...
Hvordan kunne du unngå å vite at du hadde en sønn?
Da jeg forlot Lilah, hadde jeg ingen anelse om at hun var gravid.
Jeg sjekket Robert sin bursdag. Det er mulig.
Hvorfor forlot du henne?
Fordi Ray overlevde.
Han lå i koma i flere måneder. Han mistet identifikasjonsmerket sitt.
Hæren visste ikke hvem han var.
Da Ray dukket opp, kom jeg meg vekk.
Hva annet kunne jeg gjøre?
Jeg forlot min beste venn døende, og så stjal jeg kona hans.
Det var galt.
Det var ikke galt hvis det var kjærlighet.
Var det kjærlighet?
Ja. Ja, jeg tror det var det.
Det begynner å bli sent. Politiet burde være ferdige nå.
Ja.
Hør, takk for at du lar oss ta en titt rundt på egenhånd.
Ja, vel, som jeg sa, C.S.I. og politiet har finkjemmet hver krok.
Jeg bryr meg ikke om hvem som finner Jacob, så lenge han blir funnet.
Det er rart å ha en sønn som ser gammel nok ut til å være faren din.
Du ser... kjent ut, på en eller annen måte.
Å, han var overalt på TMZ i forrige uke.
Nei.
Kjenner jeg til familien din?
Nei, jeg tror ikke det.
Unnskyld meg.
Dette var en forbrytelse gjort av et menneske.
Det finnes ingen duft av vampyr her inne.
Hei, kan du ikke lukte om Robert er sønnen din?
Nei. Det er ikke så spesifikt.
Kan du ikke ta en DNA-prøve?
Ville ikke fungert. DNA-et mitt ble helt forandret da jeg ble vampyr.
Hva med forut-vampyr DNA?
Jeg har mange ferdigheter. Å reise i tid er ikke én av dem.
Nå, hva med et hårlokk fra en familiebibel, eller noe sånt?
Kanskje.
Jeg beholdt ikke mye fra da jeg var et menneske.
Er det fingeravtrykkpulver?
Nei, det er pulverisert metall.
C.S.I har antageligvis tatt med seg en prøve.
Heldigvis for oss så har vi det mobile vampyrlaboratoriet.
La oss ta en titt ovenpå.
Jacob sitt rom...
skulle ligge rett under her.
Han var her. Det var her han så på Jacob fra.
Og dette er døren han kom inn.
Hvem hadde fysisk adgang til loftkammeret?
Vi pusset opp i fjor.
For utenom entreprenøren, var det dusinvis av arbeidere.
Ok. Vi kommer til å trenge de navnene.
Hvis han laget en hemmelig vei inn i Jacobs rom, lagde han kanskje en inn til huset, også.
Eller fant én som allerede var her.
Mange av disse gamle husene har kullsjakter.
Som denne.
Og det er en vei inn i huset.
Den har blitt åpnet nylig.
Med en gang han var i kjøkkenet, kunne han ta tjenernes trapper til kammeret og ta sin tid.
Til å ta sønnen min.
Så Jacob hadde rett.
Monsteret var i veggene.
Og i gulvet, og i taket.
Hvordan visste du om kullsjakten?
Jeg vokste opp i et hus som dette.
Her i L.A.?
Ja.
Og hvilken skole gikk du på?
Etterforsker du meg nå?
Det kommer an på. Har du noe å skjule?
Nei, ikke nå lenger.
Paparazziene avslørte mine dypeste hemmeligheter. Sko størrelse 45, favorittfarge blå.
Boksere, ikke truser.
Hvordan kom vi inn på dette herlige temaet?
Vi kom bort fra emnet.
Hør, jeg vet de andre to åstedene var i forskjellige deler av byen, -
men de er alle viktorianske fra århundreskiftet.
Kanskje fyren vår jobbet på alle sammen.
Du burde se etter om de hadde hadde kullsjakter.
Det ville forklare hvordan han kom seg inn.
Jeg skal få en av folkene våre til å sjekke det ut.
Dette er hvert eneste papir fra oppussingen i fjor.
Hver eneste arbeidsordre og faktura.
Hver eneste mistenkt. Det er mange navn.
Vel, da får vi se til å komme i gang. Takk.
- Ja. - Takk.
Jeg lager litt kaffe.
Klokka er over tre.
Hvorfor prøver du ikke heller å få deg litt søvn?
Lettere sagt enn gjort.
Roberts DNA. Én unnagjort, én igjen.
Du burde prøve å få deg litt søvn, også.
Ja, det er vanskelig å sove når du vet at Jacob er der ute med denne galningen.
Vi skal få ham tilbake.
Vi er nødt til det.
Statsadvokatens kontor vil snevre det ned.
- Ben har et bra lag. - Ben?
- Burde jeg være sjalu? - Selvfølgelig.
Jeg ikke har noen romantisk interesse av ham, sjalusien din får meg til å føle meg tiltrekkende.
Kanskje jeg ikke kan reise i tid, og jeg har ikke noe hårlokk i en familiebibel.
Men hver soldat måtte få plass til livet sitt i en boks.
Og denne beholdt jeg.
Så Roberts entreprenør er lovlig, men han hyrte mange arbeidere ulovlig.
Så de kunne enten være hyggelige folk fra verkstedet eller tidligere straffede forbrytere.
Men jeg hadde bedre hell med de andre åstedene.
Begge husene hadde blitt oppusset i løpet av det siste året.
Det første offeret ble tatt fra et 1911 viktoriansk i Ocean Park.
Den andre ble tatt fra et 1903 viktoriansk i Pasadena.
Hadde de begge kullsjakter?
Nei, men Ocean Park hadde en vinkjeller med en inspeksjonsluke, -
og Pasadena hadde et etasjekjølesystem gjennomhullet med en haug med gamle damptunneler.
Begge hadde blitt forseglet for tiår siden.
- Hadde begge blitt åpnet nylig? - Ja.
Jeg ville veddet $100 på at eierne ikke en gang visste at de inngangene eksisterte.
Da ville du vunnet.
Har du noen gang tenkt på å bli en sivil etterforsker?
Jeg gjorde en del etterforskning på BuzzWire, men jeg er ingen politibetjent.
Det trenger du ikke å være, men du måtte nok ha jobbet for meg.
Er det et jobbtilbud?
Ja, det er det.
Jeg trodde min menneskelige fortid var død, gjemt unna i en lagerboks.
Men nå fant jeg ut at jeg kanskje er i live allikevel, boende i et hus i West Adams.
Men bare mitt menneskelige DNA kan fortelle meg det helt sikkert.
Pen kiste.
Overfalt du en fyr i Hæren?
Josef. Hva skyldes denne gleden?
Jeg la igjen mobilen her i går. Jeg har tilbrakt 400 år uten en -
og nå kan jeg ikke gå en dag...
Så, menig Mick, hvorfor turen ned i minneboksen?
Jeg trenger DNA for å bekrefte at jeg ikke fikk et barn med min bestevenns kone.
Aldri et kjedelig øyeblikk, hva? Jeg skal gi deg for den.
Kom igjen. Gi meg det beste du klarer.
Jeg vet at du har lyst.
Vil du vite sannheten?
Jeg er misunnelig.
Jeg har avlet mange vampyrer oppover årene, men...
ingen barn... som jeg vet om.
Jeg antar de ville vært støv nå, så det er kanskje et dårlig poeng, men...
Ja, du vet, det er en av mine eneste lengsler...
Og jeg tror ikke på lengsler.
Den gutten som ble kidnappet...
han er kanskje barnebarnet mitt.
Jeg vet. Jeg håper du får tilbake ungen.
Ditt siste bidrag til den menneskelige genbanken, hva?
Ja. Jeg antar han er det.
Med mindre du og Beth, gjør om reglene om vampyrkjærlighet og begynner å frembringe.
Hei, Beth. Beth er her.
Hva fant du ut?
Jeg tror kidnapperen så de originale arbeidstegningene over ofrenes hus.
Kunne du fått disse online?
Nei, alle kopiene blir oppbevart ved fylkestakstmannens kontor.
Han måtte i så fall ha fysisk skrevet det ut.
Ja vel. Jeg slipper deg av ved arkivhallen.
Så du fant den?
Ja. før-vampyr DNA.
- Vel, vi burde ta den med til bioanalyse. - Ok.
Laboratoriumet har lovet å raske seg med DNA- resultatene. Så vi burde vite det i morgen.
Så angående det Josef sa...
Hva? At vi ikke kan ha en baby?
Du vil ha babyen min?
Hva syns du om Elliot som et guttenavn?
Jeg bare tuller. Slapp av.
Men jeg mener, barn er en del av det mest normale ved menneskelige forhold.
Våre forhold er hverken normalt eller menneskelig.
Men Josef hadde rett. Vampyrer kan ikke få barn. Så...
Jeg mener, hvis det er et problem så...
Jeg tror vi tenker litt langt fremover.
Jeg mener, vi har ikke engang ligget med hverandre enda.
Det ville kanskje ikke fungert.
Hør, la oss bare fokusere på å få Jacob tilbake, -
og så kan vi bekymre oss om barna våre når den tid kommer.
Ja.
Ha det.
Jeg har allerede gått gjennom alt dette sammen med politiet.
Jeg forstår at det er mange navn, men jeg vil at du skal prøve å huske ansikter, stemmer, -
noen som var mistenkelige i det hele tatt.
Hei, hei, det er greit.
La oss heller bare trekke pusten. Greit?
Ok?
Vi fikk Jacob sent i livet.
Han vår vårt lille mirakel, forstår du?
Akkurat som jeg var for mine foreldre.
Hvorfor var du et mirakel?
Fordi faren min var delvis paralysert da han kom tilbake fra krigen.
De trodde ikke at han kunne ha noen unger...
Og så kom jeg til verden sju måneder senere.
Det var den største forbauselsen min mors lege så noen gang.
Han var stor fordi han ikke var født for tidlig.
Han var min.
Robert, jeg...
Hvordan forteller du en mann dobbelt så gammel som deg at du er faren hans?
Det gjør du ikke.
Jeg skal få Jacob tilbake.
Takk.
Det er bare det... jeg trodde aldri jeg skulle få noen sønn, forstår du?
Ja, jeg forstår.
Ok, så hør etter, disse arbeiderne...
Var noen av dem spesielt interessert i Jacob?
Det er kaos når man pusser opp, ikke sant?
Det er mye støv og bråk, folk overalt.
Vent et øyeblikk.
Det var denne ene fyren, vel, han likte å jobbe om kvelden.
Snakket han med Jacob noen gang?
Kanskje én gang eller to.
Jeg tror han drev med metallarbeidet på taket.
Det var, Kevin...
Det var Ken...
Verdolino. Ken Verdolino?
Det er ham.
Hallo?
Har du funnet ut av det enda?
Verdolino?
Ja, og du er Mick st. John, privatetterforskeren som kjører den gamle mercedesen.
Du har holdt et øye med meg?
Det er det jeg driver med.
Hvor er Jacob?
Jacob er min nå. Hold deg unna.
Vi kan snakke om dette ansikt til ansikt, Ken. Kom igjen.
Hva med en samtale med din blonde venn istedenfor?
Hun er helt alene blant registeret og bokhyllene.
Jeg har alltid likt de smarte jentene.
Hallo?
Hei, jeg er her fortsatt. Kan du skru på lyset, vær så snill?
Hallo?
Lommelykt.
Hallo?
Beth! Beth! Går det bra?
Mick, det er noen der inne. Han ser på meg.
Hør på meg. Han heter Ken Verdolino.
Han er fyren som tok Jacob, greit? Du må bli her.
- Hør nå. Bli her! - Ja vel.
Ok, jeg skjønner. Takk.
Han er langt borte.
Hvis du forsetter å snike deg innpå meg, så kommer jeg til å klubbe deg ned en dag.
Vel, det er bare et spørsmål om tid. Hvem var det?
Det var Ben. Han har Verdolinos adresse fra dataarkivet, -
den er 1532 Hobart i West Adams. Han skaffer en ransakelsesordre.
Hvorfor finner vi ikke Verdolinos arbeidstegninger mens vi er her?
Det er disse? 1532 Hobart?
Det er rett under motorveien.
Og det er en kjeller.
Det må være der han holder Jacob. La oss dra.
Mick, vent. Mick. Mick!
Jeg vet gutten betyr mye for deg, men vi burde vente på en tillatelse.
Du vil følge lærerboka mens denne fyren kanskje flytter Jacob, eller verre.
Jeg vil bare ikke at du skal skremme ham.
Han vil kanskje gjøre noe desperat.
Jeg vet hva jeg gjør.
Verdolino vet at jeg er etter ham. Tiden hans er ute. Og det samme er Jacob sin.
De rev ned husene for mange år siden for å lage plass til motorveien, -
men de la igjen noe etter seg... kjellere.
For monstre å gjemme seg i.
Politiet er på vei.
La Jacob gå, og du kan gå ut herfra i livet.
Verdolino liker mørket.
Greit for meg.
Ken Verdolino! Dette er politiet! Åpne opp! Slå den ned.
Klart!
Soverom, klart!
Stue, klart!
Jeg vet hvordan du har det, Ken... alltid på utsiden og ser inn, -
alltid alene, alltid i mørket.
Det er derfor jeg ikke kan la ham gå.
Vi må alle lære oss at det ikke er noe å frykte i mørket.
Du tror at å kidnappe ham og terrorisere ham er terapi?
Klart!
- Jeg trodde st. John sa Verdolino var her? - Han gjorde det.
Ja, men ikke noe tegn til noen av dem.
Nei, jeg så Micks bil utenfor.
Han er her fortsatt et sted.
Med en gang Jacob er over sin frykt, er han fri til å gå.
Hvordan kan han komme over frykten sin når han er kald og alene?
Livet er kaldt, Mick.
Det er en ubehagelig lekse vi alle er nødt til å lære.
Faktisk, du er ganske nærme.
Nærmere enn du tror.
Hvor er Jacob?
Fortell meg hvor han er nå!
- Å, herregud! - Han har en pistol.
Hvorfor er du ikke redd?
- Det er over. - Ja, det er det.
Og nå vil Jacob dø alene og redd på grunn av deg.
Nei!
- Kom igjen! - Ok, kom igjen. La oss gå.
Jacob?
Jacob!
Jacob, hvis du kan høre meg, må du lage en lyd, kompis.
Jacob?
Beth, vent. Det er ingenting her.
Du hørte skuddene. Han er her. Jeg vet at han er her.
Ja vel, greit.
Jacob, du må gi meg et tegn!
Kom igjen, gutt.
Jacob.
Vent. Beth, Beth. Folkens! Folkens, jeg fant noe.
Jacob? Jacob!
Jacob. Kom igjen, Jacob, pust.
Pust.
Ok. Ok. Kom igjen.
Det er en eller annen som rører seg der nede.
Dette er politiet. Kom ut sakte med hendene i været.
Det er st.John. Jeg har Jacob.
Det er st.John. Hold tilbake.
- Gi meg klarsignal! - Det er klart.
- Hvor er akuttmedisinerne? - Der.
- Hvor er Verdolino? - Han drepte seg selv.
Det går bra.
Han kommer til å bli bra igjen.
DNA-testen.
Laboratoriet sendte den i morges.
Robert er ikke sønnen min.
Bra for deg, Ray.
- Jeg er lei for det. - Nei.
Nei, dette er slik det er ment å skulle være.
Jeg visste bare ikke hvor mye jeg ønsket en familie før jeg nesten hadde en, skjønner?
Familier handler ikke bare om DNA.
Jacob.
Hei, kompis.
- Se, det er Mick. - Jeg vet, jeg vet.
Jeg så han akkurat komme. La oss gå og si hei.
Nei, på bildet.
MOONLIGHT - Sesong 1 - Episode 15: "What's Left Behind"
Oversatt til norsk av d00ziiE, ebi, MagnoBooter i -=- Team NorSub -=- http://teamnorsub.will.kick.your.as/